В. О. Медшцев Про вщповщь на «фундаментальний виклик»
В I Д О М О С Т I ПРО АВТОРА
Анотацш. Ця стаття е коментарем до стати, опублшовано! в цьому том1 (див. [Руан, 2023]). В области вивчення свщомоси збершаеться { навиъ поглиблюеться фрагментовашсть теоретичних тдход1в. Автор коментовано! стати характеризуе цю ситуацш як «фундаментальний виклик» { пропонуе вар1ант методологи ¡нтеграци теорш свщомосл. Однак по суп мова йде про пор1вняння теорш { виб1р найбшьш адекватно'! (теор1я повинна «збтатися з1 свщомктю») критер1ем пор1-вняння обрано задоволення теорш достатшм { необхщним умовам. У коментар1 вказаш слабю { сильш сторони запро-понованого тдходу.
Ключов.1 слова: свщомкть, теор1я, пор1вняння, необхщш { достатш умови.
Цитування. Медшцев В. О. Про вщповщь на «фундаментальний виклик». Теоретичш до^дження у психологи: моног-рaфiчнa серiя. Сост. В.О. Медшцев. Том 18. 2023. С. 70-74. doi: 10.24412/2616-6860-2023-2-70-74.
Коментувати цю статтю я взявся з очевидно! причини: у цьому ж том1 опублжовано мою статтю на бли-зьку тему [Медшцев, 2023]. Тож мене ц1кавлять ще! ш-ших дослщниюв щодо означено! теми (хоча мо!м ор1ентиром е б1ль загальна проблема, а саме 1нтеграц1я психолог1чного знания, див., наприклад, [Мединцев, 2018]). Однак тут я не пор1внюватиму наш1 п1дходи, а обмежусь деякими коментарями. Загалом можу ска-зати, що, як це нерщко бувае, мо! очiкувания вщ статт1 виявилися перебiльшеними (додам заради справедли-востi, що те саме часом пишуть i рецензенти мо!х статей).
Якщо я вiрно зрозум1в автора статтi, то ядром запро-понованого !м методу порiвняння теорiй свiдомостi е зах1д через «критерш необхщно! та достатньо! умови». Автор стверджуе, що й теоретична модель свщомост вЬ дповщае критерш н/д, вона «щентична самому свщо-мостi». Але, по-перше, оск1льки не визначено критерп необхщносп та достатносп теорiй свiдомостi, то поси-лання до цих критерпв залишаються «пщвшеними». По-друге, iдеитичнiсть моделi предмету, що моделю-еться, - це нездшсненний методологiчний щеал. Потрете, можливкть чи неможливiсть вичерпного опису предмета теорiею - це давня фшософська та етстемо-логiчна проблема. Тому в сукупносп твердження про
щентичнкть теоретично! моделi свiцомостi самому свЬ домостi е дивовижним. Крiм того, це твердження не несе конструктивного змкту для запропоновано! автором теоретично! модель
Загалом експозищя у статп видаеться менi непере-конливою, та й необов'язковою - набагато щкашше ро-зiбратися iз запропонованою моделлю порiвияния та вЬ дбору теорш свiцомостi. Вих1дними компонентами моделi порiвияния е «гiпотетична свiдомiсть» (теорiя свiцомостi, позначено Т), данi вим1рювань (М) та досвщ суб'екта свщомост (Е). Емпiричний пiдхiц до свщомосп повинен пройти через «проксi» вим1рювания (Т-М-Е), що названо «потрiйною щентичнктю свiдомостi».
У пiцроздiлi «Теори-кандидати» йдеться про те, що на першому рiвнi вiдбору вщбуваеться оцiнка внутрш-ньо! досконалостi теорп та наявност для теорп пщтве-рджуючих вимiрiв (вiцбiр Т-М).
На другому рiвнi вiдбору (М-Е) теори-кандидати з однаковими припущеннями повиннi бути перевiренi разом як конкуренти в експериментах з однаковими парадигмами (курсив мш, пояснения автор не дае - розу-мште самi). Говорячи про те, що обмеження, що накла-даеться критерiем N-S на цьому рiвнi, необхщне для ефективно! конкуренцп концептуально близьких тео-рiй, автор мае на увазi просто конкуренцш емпiричних
дaниx. А вимipoм М-Е по cyri нaзвaнo пpoцeдypи тecтy-вaння piвня тa ocoбливocтeй iнтeлeктyaльнoгo розви-тку.
3. Tecти м1ж пapaдигмaми. Якщо виключити даоб-fpyнтoвaнi твepджeння aвтopa про дocяжнicть iдeнтич-нocтi тeopiï (Т), вимipювaння (М) тa cyб'eктивнoгo до^ в1ду (Е), то в шшому мeтoдoлoгiя пopiвняння тeopiй та цьому piвнi зaлишaeтьcя нeзмiннoю - тeopiï, opieнтo-вaнi нa piзнi пapaдигми, змaгaютьcя (цiкaвo уявити ^6í, як вони «змaгaютьcя») зa вглщним об'емом, що пepeвi-pяeтьcя в тecтax oпиcyвaниx фeнoмeнiв. Тобто тaк caмo, як i тeopiï, що бaзyютьcя нa oднiй пapaдигмi.
Пщ чac читaння oпиcy гpaфiчнo пpeдcтaвлeнoï стру-ктури тeopeтичнoï мoдeлi пopiвняння i вiдбopy тeopiй cвiдoмocтi доводится дoклaдaти знaчниx зycиль, щоб його зрозумтш. Цe при тому, що гpaфiчнi iлюcтpaцiï ми викopиcтoвyeмo для того, щоб пoлeгшити poзyмiння тe-opeтичнoгo мaтepiaлy. Aлe нe тут було. 3a тeкcтoм, «^a-вильта» тeopeтичнa мoдeль cвiдoмocтi iдeнтичнa cвiдo-мocтi (про цe див. вищe), вiдпoвiднicть кpитepiю нeoбxiднocтi визнaчeнo «^cmb широким» oxoплeнням мeнтaльнoï aктивнocтi. Гapaзд, пpипycтимo (xoчa що ввaжaти «^cmb широким» oxoплeнням, нeяcнo). Кри-тepiй дocтaтнocтi визнaчeний як «дocить вузьга» дeтa-лiзaцiя кoмпoнeнтiв тeopiï cвiдoмocтi тa вiдпoвiдниx ïм
фeнoмeнiв. По-моему, aвтop нe мae чiткoгo yявлeння про cпiввiднoшeння нeoбxiдниx i дocтaтнix умов, i вiн caм зaплyтaвcя. У лoгiцi виcлoвлювaнь пocилкa е умо-вою, дocтaтньoю до викогання cлiдcтвa, a cлiдcтвo е умовою, нeoбxiдним icтиннocтi пocилки. Iнaкшe вигао-влюючиcь, дocтaтню умову yтвopeнo бeзлiччю нeoбxiд-ниx умов. Ha мглюнку iдeя нeoбxiдниx тa дocтaтнix умов пpeдcтaвлeнa в пpинципi нeпpaвильнo. Koлa piзнoгo дЬ aмeтpa, що по cyri вiдoбpaжaють вiднocини множин, можга зpoзyмiти як iлюcтpaцiю piзнoгo об'ему oпиcyвa-ниx фeнoмeнiв (пaryжнocтi множин), are нe глибину ïx дeтaлiзaцiï.
3a гpaфiчним пoдaнням пiдxoдy тpeбa cкaзaти ок-peмo. Здaeтьcя, aвтop нe вpaxoвye, що кoжeн чигач мoжe cфopмyвaтиcя cвoï зopoвi yявлeння його тeopeтичнoгo диcкypcy. Biн нaмaлювaв тaк, як йому бaчитьcя. Aлe щоб мaлюнoк допом1г (a те зaвaжaв) читaчeвi poзiбpaтиcя зi cтpyктypoю пiдxoдy, тpeбa пoяcнити йому нaбaгaтo 6í-льшe, н1ж цe зpoблeнo y кoмeнтapi до мaлюнкa. Виш^ я вжe виcлoвивcя з приводу зoбpaжeння «нeoбxiдниx тa дocтaтнix умов» y виглядi впиcaниx eкcцeнтpичниx кш. Aлe пpaктичнo кoжeн кoмпoнeнт мaлюнкa мoжe бути iнтepпpeтoвaний пo-piзнoмy. Що кaтeгopичнo шкодить розум1нню iдeï, що poзвивaeтьcя aвтopoм.
Загалом, y теоpетичнiй стpyктypi, що pозглядa-eться, поpiвняння до кp гнiтивниx пiдxодiв кpитеpiï необxiдностi/достaтностi викоpистaно невipно, що, як не дивно, шчого не змiнюe y виклaдi пpинципiв поpiв-ияния теоpiй. У зaгaльнонayковiй методологiï давно yгвеpдилося yявления ^о те, що бiльш досконалою e теоpiя, на основi якоï можна пояснити нaйбiльшy кшь-кiсть явищ на бшьшш кiлькостi мaсштaбниx piвнiв опису циx явищ. Пpо це, по суп, i говоpить aвтоp. Думаю, вiн пpосто xотiв «додати науковостЬ своïм мipкy-ванням, але нафантазував зайвого.
Висловлена у висновку думка ^о те, що наука ^о свiдомiсть може пеpевеpшити нинiшню, але i зapaз вона в поpядкy, начебто знецiнюe будь-яю зусилля, у тому числi зpобленi aвтоpом, щодо ïï вдосконаления.
Що ж у pезyльтaтi? Тpи piвнi поpiвияния теоpiй свЬ домостi я не назвав би piвнями, оскшьки масштабу-вания вiдсyтнe. Але e зpозyмiлi кpитеpiï поpiвияния:
• вщсутшсть внyтpiшнix пpотиpiч у теоpiяx,
• наявшсть певноï кiлькостi емпipичниx пiдтвеp-джень,
• вiдповiднiсть теоpiï ^едметам поточноï нayковоï дискyсiï пpо теоpiï свiдомостi,
• несyпеpечнiсть законам ^^оди,
• обсяг описyвaноï феноменологiï, глибина детaлiзaцiï теоpiï.
I знову - нового в цьому пеpелiкy шчого немae, але сама згадка давно вiдомиx методологiчниx кpитеpiïв, безумовно, ropera. З iншого боку, викоpистaния по-piвияння теоpiй свiдомостi кpитеpiю необxiдниx i до-стaтнix умов, на мою думку, не дав очшуваного pезyль-тату - нового стосовно вже згаданим кpитеpiям не вшс. Тим бiльше, що словосполучения «достать число», що вiдноситься до ильмсний кpитеpiïв, певностi нiтpоxи не додae.
Тим не менш, я не виключаю можливост того, що не зpозyмiв спpaвжнiй задум aвтоpa i новизну його пiдxодy, як! вiдкpиються iншим читачам.
Л1тература
Медшцев В. О. Вар1ант 1нтеграци теор1й 1нтелекгу. Теоретичш до^дження у психологи: монографiчна серiя.
Сост. В.О. Медшцев. Том 18. 2023. С. 58-68. doi: 10.24412/2616-6860-2023-2-58-68. Мединцев В.А. (2018) Проблемы, решаемые интеграцией психологического знания; направления и ареалы
её реализации. Теоретичш до^дження у психолога. Том V.. С. 91-111. Руан З. (2023) Фундаментальний виклик майбутньо! теорп свщомость Теоретичн до^дження у психологи: монографiчна серiя. Сост. В.О. Медшцев. Том 18. С. 47-57. doi: 10.24412/2616-6860-2023-2-47-57.
V. Medintsev On the response to the "fundamental challenge"
Annotation. This article is a commentary on an article published in this volume (see [Rouen, 2023]). In the field of studying consciousness, the fragmentation of theoretical approaches remains and even deepens. The author of the commented article describes this situation as a" fundamental challenge " and suggests a variant of the methodology for integrating theories of consciousness. However, in essence, we are talking about comparing theories and choosing the most appropriate (theory must "coincide with consciousness") criterion for comparing the satisfaction of theories with sufficient and necessary conditions. The commentary highlights the weaknesses and strengths of the proposed approach.
Keywords', consciousness, theory, comparison, necessary and sufficient conditions.