УДК[ 616.31-053+614.253.81]
Полiщук Т.В., Шешукова О.В., Труфанова В.П.
В1КОВ1 ПЕР1ОДИ РОЗВИТКУ ОСОБИСТОСТ1 ДИТИНИ ТА IX ВРАХУВАННЯ НА ПРИЙОМ1 У ДИТЯЧОГО СТОМАТОЛОГА
ВДНЗУ «УкраТнська медична стоматолопчна академiя», м. Полтава.
Розвиток психiки дитини - це складний процес дозр'вання i розвитку псих1'чних функ^й / особисто-ст'!, що в'дбуваеться пд впливом ряду фактор'в - спадково-б'юлог'чних та спе^альних (виховання, навчання, впливу довк'тля). Протягом життя дитини його психка знаходиться в процес/ безперер-вного розвитку, який проткае не завжди рiвномiрно (стрибкопод'бно): перюди повльного, поступо-вого дозр'вання змнюються перюдами бурхливого розвитку. Кожен вковий перод характеризу-еться низкою анатомо-ф'з'юлог'чних i психолог'чних особливостей дитини, появою нових соц^аль-них потреб / певним характером взаемин його з навколишнiм середовищем. Початок розвитку осо-бистост/ починаеться на етап раннього дитинства (в/'д 1 до 3 роюв). Дана вкова категор'я дтей ще неспроможна самост'!йно задовольняти своТ життев потреби, а значить, сплкування з дорос-лим е необх'дною умовою забезпечення ))' життя. Дтей даного вку пд час прийому варто зацкав-лювати р1'зними видами ман'пулятивно)' д'яльност'! та предметними дями. Суттеву роль в розвитку психiки в'д'грае оволодння дитиною прямоходнням, що робить ))' сплкування з оточуючим св-том бльш самостшним, розширюе коло речей, що стають об'ектами пiзнання, розвивае спромож-нсть ор'ентуватись у просторi та манпулювати самими рiзноманiтними предметами. Сп'ткуван-ня '¡з дитиною у стоматолог'чному каб'нет'! повинно будуватися на основ/ гри, привертаючи увагу грашками, короткометражними мультф'тьмами, навть яскравим одягом. Психологiчнi особливо-ст! розвитку особистост/ дитини дошк'тьного вку (в/'д 3 - 6 рок'в) характеризуеться виникненням ново)' соц'ально)' ситуаци розвитку дитини. У не)' вже появляеться коло елементарних обов'язк'в, змнюються взаемини з дорослими, набуваючи нових форм, при яких спiльнi ди поступово замщу-ються самостшним виконанням вказ'вок. Вперше стае можливим розпочати систематичне навчання алгоритму поведнки дитини в стоматолог'чному каб'нет'!, тому що пояснення дй лiкаря починае сприйматись усв'домлено. Цей перюд е сприятливим для формування у маленьких па^ен-т'т звички дбайливо / уважно ставитися до свого здоров'я, стоматолог'чно)' культури. Особливос-т'! социально)' ситуаци розвитку дошкльнят виражаються в характерних для них видах д 'яльност'!, передуем у сюжетно-рольовй гр '1, яка створюе сприятливi умови для проведення прийому. У в 'и(1 7 -11 рок'т дитина починае розумти, що вона е iндивiдуальнiстю, яка мае сво)'права та обов'язки. Са-мосвдомсть дитини ¡'нтенсивно розвиваеться, наповнюючись новими цннсними орiентацiями за рахунок со^ального впливу на не)'. Прагнення самоствердитись стимулюе дитину до поведнки, яку схвалюватимуть доросл'!. Визнання серед близьких, однол'тк'т та вчителiв спонукае дитину до розвитку цiлеспрямованостi, навичок самоконтролю / самоо^нки. Дитячому лкарю-стоматологу не-обх'дно пд час свое)' роботи сформувати орiентацiю на стоматолог 'чну культуру, здоровий спос'б життя та важливост'! проведення своечасного лкування. У ранньому пдлтковому вiцi (в/'д 10 до 14 рок'т) центральними питаннями е питання незалежностi й усв'домлення себе, за^кавленсть до власного тла та до однолiткiв, Ухн/'х цнностей / моделей поведнки, зменшуеться iнтерес до с&ту дорослих. Власн цiнностi протиставляються цнностям родини. Пiдлiток у цьому в 'и(1 занурений у себе, зростае ктьюсть конфлiктiв з приводу школи, роботи вдома, вибору друз'в. У пдлтка з'явля-еться прагнення бути в групi, з'являються «геро)», п'дл'тку стае притаманний егоцентризм. Лiкар повинен бути готовий до прояв/'в негатив 'зму, тактовно до них в 'дноситись. Кпючов1 слова: стоматолог, дитина, псих1чний розвиток, в1ков1 перюди розвитку.
Дитяча стоматолопя - особлива сфера сто- фiзiопогiчних i психолопчних особливостей ди-матолопчноТ' практики. Адже тут необхщш не тини, появою нових со^альних потреб i певним ттьки практичн знання лкаря-стоматолога, але характером взаемин його з навколишшм серей особливий психолопчний пщхщ до кожноТ ди- довищем.
тини, задля того, щоб малеча не просто погоди- Метою дослщження стало визначення клю-
лася пройти лкування, а приходила до лкаря з чових особливостей, що притаманш кожному iз
радютю. вкових пер^в розвитку дитини, як впливають
Розвиток психки дитини - складний процес на комушкативну тактику лкаря-стоматолога.
дозрiвання i розвитку психiчних функцш i особи- Для досягнення мети нами проаналiзована
стосп, що вщбуваеться пщ впливом ряду факто- спе^альна л^ература з дитячоТ психологи, ви-
рiв - спадково-бюлопчних та спе^альних (вихо- явлен особливост психiчного розвитку дитини
вання, навчання, впливу довктля). Протягом та сформоваш принципи ствпра^ стоматолога з
життя дитини ТТ психка знаходиться в процеа д^ьми рiзного вку.
безперервного розвитку, який проткае не зав- Початок розвитку особистосп починаеться на
жди рiвномiрно (стрибкоподiбно): перюди пов^ еташ раннього дитинства (вщ 1 до 3 рош). Дана
льного, поступового дозрiвання змшюються пе- вкова категорiя д^ей ще неспроможна самос-
рюдами бурхливого розвитку. Кожен вковий пе- тшно задовольняти своТ життевi потреби, а зна-
рюд характеризуеться низкою анатомо- чить, спткування з дорослим е необхщною умо-
вою забезпечення и життя. Суттеву роль в роз-витку психiки вiдiграе оволодшня дитиною пря-моходiнням, що робить и спiлкування з оточую-чим свiтом бiльш самостiйним, розширюе коло речей, що стають об'ектами шзнання, розвивае спроможнiсть орiентуватись у просторi та маш-пулювати самими рiзноманiтними предметами. Дiтей даного вiку пщ час прийому варто зацкав-лювати рiзними видами мантулятивноТ' дiяльно-ст та предметними дiями [1, 2].
Мантулятивна дiяльнiсть поступово замшю-еться предметними дiями, пов'язаними з оволо-дiнням виробленими людьми способами корис-тування предметами. Функцiональнi властивост останнiх (одн предмети, примiром, шрамщки, коробочки, конструктори тощо, вимагають твердо визначеного способу дш; для шших - Тх мож-на назвати предметами-знаряддями (молоток, олiвець, ложка та ш.) - спосiб використання жор-стко фiксуеться Тх со^альним призначенням) в^ дкриваються дитинi лише через навчаючий вплив дорослого [3,4].
Саме оволодшня предметною дiяльнiстю найбтьш суттево впливае на психiчний розвиток дитини в цьому вщк
На третьому роц життя вже починають фор-муватись новi види дiяльностi, такi як гра, малю-вання, конструювання, лтлення та iн.
Однак не слщ i переоцiнювати здатнють ма-люкiв контролювати свою поведшку, яка ще лише формуеться i залежить вiд того, наскiльки послiдовно пiдкрiплюються дорослими потрiбнi i гальмуються небажанi форми Тх поведiнки.
Лiкарю-стоматологу важливо пам'ятати про кризу трирiчного вiку. 1нтенсивний розвиток сш-льноТ дiяльностi дитини i дорослого у ранньому дитинс™ одним iз своТх наслiдкiв мае форму-вання у дитини системи власного "Я" - центрального утворення, що появляеться наприкшц цього етапу (Л.1. Божович). Малюк вчиться вщдь ляти себе вщ дорослого, починае ставитись до себе як до самостшного "Я", тобто в нього появ-ляються початковi форми самосвiдомостi [3,4,5].
Важливо пщтримувати прагнення дитини хо-ча б у вузьких межах своТх можливостей дiяти самостiйно, без допомоги дорослих ("Я сам"). Цей перюд прийнято вважати критичним ("криза трьох рош"), осктьки дорослi зштовхуються з труднощами у взаемостосунках з дитиною, яка може стати вкрай впертою. Майже вс дiти «кри-зового вку» на прийомi у стоматолога вщчува-ють страх, тому педiатри рекомендують регулярно водити малюка до стоматолога вже з 1 року [3,6]. В цей вковий перiод розвитку дитинi легко даеться психолопчна адаптацiя, тобто дитина приходить просто показати зубки, покататися на стоматолопчному крюл^ пограти з iграшками. Завдання таких прийомiв - формування у дитини позитивних емоцш. I тодi в подальшому, коли знадобиться щось полiкувати, малюк не бояти-меться лiкаря, почуватиметься комфортно.
Психолопчш особливостi розвитку особисто-
стi дитини дошкiльного вiку (вщ 3 - 6 рокiв) характеризуемся виникненням новоТ соцiальноТ си-туацп в розвитку дитини. У неТ вже появляеться коло елементарних обов'язш. Змiнюються вза-емини з дорослими, набуваючи нових форм, при яких спшьш дм поступово замщуються самос-тiйним виконанням вказiвок [1,3,4].
Вперше стае можливим розпочати досить си-стематичне навчання, а саме алгоритму повед^ нки дитини в стоматолопчному кабшел, пояс-нення дш лiкаря починае сприйматись усвiдом-лено.
Цей перюд е сприятливим для формування у маленьких па^енлв звички дбайливо i уважно ставитися до свого стоматолопчного здоров'я. Особливост со^альноТ' ситуаци розвитку дошю-льнят виражаються в характерних для них видах дiяльностi, передуам у сюжетно-рольовiй грi, яка створюе сприятливi умови для проведення прийому.
Характеризуючи гру дошктьнят, слiд вщм^и-ти передусiм ТТ рольовий характер. Якщо в ранньому дитинствi центральним моментом гри бу-ло оволодшня предметами та способами дш з ними, то тепер на перший план виходить люди-на, ТТ дм, стани та стосунки з шшими людьми.
Оскiльки рольова гра юнуе лише в со^аль-ному середовищi, то дитина вчиться гратись пщ прямим чи опосередкованим впливом дорослих, що свщчить про со^ально обумовлений характер рольовоТ гри.
Мотиви гри лежать у самому ТТ змютк Викону-ван в нiй дiТ самi по собi цiкавi дитинi, зумовленi ТТ безпосередшми спонуканнями, потребами та штересами. Дитину цiкавить не стiльки результат, сктьки сам процес гри. Разом з тим в грi е активне прагнення до певноТ мети, оперування предметами, спiлкування та стосунки з шшими людьми. Це i зумовлюе результативнiсть гри, яка виражаеться передуам не в мaтерiaльних продуктах, а в тих тзнавальних, емоцшних та iнших надбаннях, що складаються в дитини в ходi iгровоТ дiяльностi.
Гра дошкiльнят е засобом вщображення на-вколишньоТ дшсносл, способом освоТти дiяль-нiсть та взаемостосунки дорослих, по-шшому недоступнi для дитини.
Змют iгрових дiй визначаеться тими практич-ними завданнями, що Тх розв'язують люди для до-сягнення певноТ мети. При цьому iгрaшки та iншi рiзномaнiтнi предмети зaмiщують тi об'екти, що ви-користовуються в практичних дiях дорослого.
Гра завжди будуеться вщповщно до певних правил. Характерна для неТ умовнють (перей-менування використовуваних предмелв, що ма-ють замщувати iншi тощо) не е обов'язковою для виникнення сюжетно-рольовоТ гри, а з'являеться в процес ТТ здшснення. Сама уява дитини дошктьного вiку розвиваеться шляхом iгровоТ дiяльностi i е важливим компонентом психiчного акту перейменування предметiв пiд час гри [1,4].
Мислення стае образно-мовним, тобто таким, що спираеться на образи, уяви i здшснюеться за допомогою ^в. Все це е свщчення того, що мислення набувае певноТ самостшносл, поступово вщдтяеться вщ практичних дш, у якi воно було вплетене ранше, стае розумовою дiею, спрямо-ваною на розв'язання шзнавально'Т розумовоТ задачi [4, 6].
Отже, цей вковий перiод е сприятливим для побудови цкаво'Т сюжетно-рольовоï гри на при-йомi у лкаря-стоматолога, де останнiй вщповщ-но до клЫчно'Т ситуаци' в iгровiй формi знайо-мить дитину з можливим розвитком ситуаци' пiд час ïx взаемоди'. Дитячому лiкарю-стоматологу важливо завчасно пщготуватись до прийому: продумати правила гри, рол^ додатковi персо-нажi («Карюзний монстр», «Злий мiкроб») п^б-рати необxiдний iгровий матерiал, що задоволь-нять дитину i не заважатимуть лiкувальному процесу.
Орiентованiсть поведiнки дошктьника на дорослого зумовлюе розвиток ïï довiльностi, ош-льки тепер постшно зiштовxуються як мiнiмум два бажання: зробити щось безпосередньо ("як хочеться") та дiяти вiдповiдно до вимог дорослого ("за зразком"). З'являеться новий тип поведш-ки, який можна назвати особистюним [3,4, 5].
Чим старшими стають д^и, тим рiдшi у ïx по-ведiнцi афектнi дм, i тим легше вони справля-ються з виконанням необхщних для досягнення мети дш всупереч обставинам.
1з дорослшанням, характерною е сxильнiсть дитини до самоутвердження спочатку в очах дорослих, а по™ i у власних очах.
Найважлившим наслiдком псиxiчного розвитку дитини е формування психолопчно'Т готовнос-тi до шктьного навчання. По сутi, и становлення свщчить про завершення перiоду дошктьного дитинства. В складному комплексi якостей, з яких складаеться така готовнють, можна видти-ти мотивацiйний, розумовий та емоцшно-вольовий компоненти [2,3,4].
Бтьшють дiтей наприкiнцi дошкiльного вку прагне стати школярами, пов'язуючи це бажання передуам iз зовнiшнiми ознаками змiни свого соцiального статусу (портфель, форма, власне робоче мюце, новi взаемини з людьми тощо) [1,4].
Однак, справжня мотивацшна готовнiсть зу-мовлюеться пiзнавальною спрямованiстю дошктьника, яка розвиваеться на основi властивоТ дiтям допитливостi, набираючи характерних рис перших шзнавальних iнтересiв (прагнення шзна-вати те нове, що несе в собi школа, бажання опанувати грамоту, читання та ш.).
Стоматолопчний кабiнет в цьому вiцi для дитини буде виглядати по шшому. Дитина не буде цкавитись ттьки iграшками в ньому, а лкар повинен бути готовий дати зрозумту вiдповiдь на запитання, зацiкавлюючи школяра процесом своеï роботи та процесом лкування.
Якщо ж така шзнавальна активнiсть несфор-
мована, то тодi дiтей приваблюють рiзноманiтнi стороннi мотиви, пов'язанi з сприйманням сто-матологiчного кабiнету, як мюця для розваг.
Прийом у лкаря-стоматолога мае бути дже-релом позитивних емоцш для молодшого школяра, що допоможе здшснювати лiкування. Важливо, щоб ц позитивнi емоци пов'язувались iз самою лiкувальною дiяльнiстю, IT процесом та першими результатами.
Так, у першокласниш ще збер^аються при-таманнi дошкiльному вiку особливост мислення: у них домiнуе мимовтьна пам'ять, внаслiдок чо-го запам'ятовуеться не те, що потрiбно, а те, що цкаве; специфiка уваги робить можливим про-дуктивне виконання певноТ роботи не бтьше 10 - 15 хвилин; особливосп мислення зумовлюють прагнення вивчати все передуам в наочно-образному та наочно^евому аспектах тощо.
Оцiнка дiяльностi дитини сприймаеться як оцшка особистостi, в силу чого негативн оцiнки спричиняють тривожнють, стан дискомфорту, апати' [4, 5,6]. Тому лкар-стоматолог повинен бути обережний у дiалозi з дитиною. Поведшка в цьому вiцi ще нестшка, залежить вiд емоцiйного стану дитини, що ютотно ускладнюе як стосунки з лкарем, так i взаемини з батьками. Мета лка-ря досягаеться набагато усшшшше при iгровiй мотиваци' дитини. Все це мае враховуватись при оргашзаци лiкувальноï роботи дiтей шестирiчно-го вку. Включення дiтей цього вiку в лкувальний процес вимагае iгровиx методiв, а жорсткi умови формалiзованого лкування е абсолютно недо-пустимими.
У вiцi 7 - 11 рош дитина починае розум^и, що вона е шдивщуальнютю, яка мае сво'Т права та обов'язки. Самосвiдомiсть дитини штенсивно розвиваеться, наповнюючись новими цшнюними орiентацiями за рахунок соцiального впливу на не'Т [3,4]. Прагнення самоствердитись стимулюе дитину до поведшки, яку схвалюватимуть доро-слi. Визнання серед близьких, однол™в та вчи-телiв спонукае дитину до розвитку цтеспрямо-ваностi, навичок самоконтролю i самооцшки [2,4,6]. Дитячому лiкарю-стоматологу необxiдно пщ час свое'Т роботи сформувати орiентацiю на стоматологiчну культуру, здоровий споаб життя та важпивостi проведення своечасного лкуван-ня. Дитинi можна наводити позитивы приклади поведшки ïï товаришiв, приклади героïв iз книжок та фiльмiв.
У ранньому пiдлiтковому вiцi (вiд 10 до 14 ро-кiв) центральними питаннями е питання незале-жностi й усвiдомлення себе, зацкавленють до власного тiла та до однол™в, ïxнix цiнностей i моделей поведшки, зменшуеться штерес до св^ ту дорослих. Власнi цшносп протиставляються цiнностям родини. Пiдлiток у цьому вiцi зануре-ний у себе, зростае ктькють конфлiктiв з приводу школи, роботи вдома, вибору друзiв [2,6]. У пщл^ка з'являеться прагнення бути в груш, з'яв-ляються «геро'Т», пiдлiтку стае притаманний его-
пiння i мужнiсть. Саме тому, в процес лiкування важливим етапом е проведення психолопчно'Т пiдготовки для дитини до лкувального процесi у формi гри або бесiди.
Лiтература
1. Савчин М.В. Вкова психологiя [навчальний поЫбник]. / М.В.Савчин, Л.П.Василенко. - К.: «Академвидав», 2006. - 360 с.
2. Крайг Г. Психология развития, 9-е изд. / Г.Крайг, Д.Бокум. -СПб: Питер, 2005. - 940с.
3. Абрамова Г.С. Возрастная психология [учебное пособие для вузов]. / Г.С. Абрамова. - М.: Академический Проект, 2010. -623с.
4. Кулагина И.Ю. Возрастная психология: Развитие человека от рождения до поздней зрелости [учебное пособие для вузов]. / И.Ю. Кулагина, В.Н. Колюцкий. - М.: Юрайт, 2011. - 464 с.
5. Мухина В.С. Возрастная психология: феноменология развития, детство, отрочество / В.С. Мухина. - М.: Академия, 2010. - 452 с.
6. Обухова Л.Ф. Возрастная психология / Л.Ф. Обухова. - М.: Россия, 2011. - 414 с.
References
Savchin M.V. Vikova psihologija [navchal'nij posibnik]. / M.V.Savchin, L.P.Vasilenko. - K.: «Akademvidav», 2006. - 360 s. Krajg G. Psihologija razvitija, 9-e izd. / G.Krajg, D.Bokum. - SPb: Piter, 2005. - 940s.
Abramova G.S. Vozrastnaja psihologija [uchebnoe posobie dlja vuzov]. / G.S. Abramova. - M.: Akademicheskij Proekt, 2010. -623s.
Kulagina I.Ju. Vozrastnaja psihologija: Razvitie cheloveka ot rozhdenija do pozdnej zrelosti [uchebnoe posobie dlja vuzov]. / I.Ju. Kulagina, V.N. Koljuckij. - M.: Jurajt, 2011. - 464 s. Muhina V.S. Vozrastnaja psihologija: fenomeno-logija razvitija, detstvo, otrochestvo / V.S. Muhina. - M.: Akademija, 2010. - 452 s.
Obuhova L.F. Vozrastnaja psihologija / L.F. Obuhova. - M.: Rossija, 2011. - 414 s.
центризм. Лкар-стоматолог повинен бути гото-вий до проявiв Hera^Bi3My, тактовно до них вщ-носитись.
Особливе значення у розвитку самосвщомос-т пщлгтка мае формування власного «образу фiзичного Я» - уявлення про свш тiлесний образ, порiвняння та оцiнювання себе з точки зору ета-лона «мужносп» або «жшочносл». Цей образ е основою рiзноманiтних захоплень дiтей. Надмiр-на увага до «образу фiзичного Я» у самосвщо-мостi пщлггка е тимчасовим, однак природним, суб'ективно-значущим явищем [1,3,4]. Знаючи це, доросла в тому числi i лкар-стоматолог, по-виннi уникати нетактовних, iронiчних оцiнок його зовнiшностi. Адже будь-яка негативна пyблiчна характеристика його дорослим може спричинити важк психiчнi травми, наслщки яких нерiдко проявляться через багато рош. Тому лкар-стоматолог пщ час стоматологiчного прийому повинен встановити з пщл^ком щирi, довiрливi стосунки, допомогти yсвiдомити, що його розу-мiють, подiляють його переживання, цшують i поважають таким, яким вш е. Ця прихильнiсть стоматолога зшмае напругу в мiжособистiсних стосунках та допоможе подолати замкнутють ш-длiтка у власному внyтрiшньомy свт.
Таким чином, завданням дитячого стоматолога е створення максимально комфортних умов для маленьких па^ен^в у стоматолопчному ка-бiнетi, де вони мають можливiсть побавитися рашками та отримати приемнi подарунки за тер-
Реферат
ВОЗРАСТНЫЕ ПЕРИОДЫ РАЗВИТИЯ ЛИЧНОСТИ РЕБЕНКА И ИХ УЧЕТ ВО ВРЕМЯ ПРИЕМА У ДЕТСКОГО СТОМАТОЛОГА Полищук Т.В., Шешукова О.В., Труфанова В.П.
Ключевые слова: стоматолог, ребенок, психология развития, возрастные периоды развития.
Развитие психики ребенка - это сложный процесс созревания и развития психических функций и личности, который происходит под влиянием ряда факторов - наследственно-биологических и специальных (воспитание, обучение, влияние окружающей среды). В течение жизни ребенка его психика находится в процессе непрерывного развития, протекает не всегда равномерно (скачкообразно): периоды медленного, постепенного созревания сменяются периодами бурного развития. Каждый возрастной период характеризуется рядом анатомо-физиологических и психологических особенностей ребенка, появлением новых социальных потребностей и определенным характером взаимоотношений его с окружающей средой.
Начало развития личности начинается на этапе раннего детства (от 1 до 3 лет). Данная возрастная категория детей еще не в состоянии самостоятельно удовлетворять свои жизненные потребности, а, значит, общение со взрослым является необходимым условием обеспечения ее жизни. Детей данного возраста во время приема стоит заинтересовывать различными видами манипулятивной деятельности и предметными действиями. Существенную роль в развитии психики играет овладение ребенком прямохождением, что делает его общение с окружающим миром более самостоятельным, расширяет круг вещей, которые становятся объектами познания, развивает способность ориентироваться в пространстве и манипулировать самыми разнообразными предметами. Общение с ребенком в стоматологическом кабинете должно строиться на основе игры, привлекая внимание игрушками, короткометражным мультфильмом, даже яркой одеждой.
Психологические особенности развития личности ребенка дошкольного возраста (от 3 - 6 лет) характеризуется возникновением новой социальной ситуации развития ребенка. У него уже появляется круг элементарных обязанностей, меняются взаимоотношения с взрослыми, приобретая новые формы, при которых совместные действия постепенно замещаются самостоятельным выполнением указаний. Впервые становится возможным начать систематическое обучение алгоритму поведения ребенка в стоматологическом кабинете, потому что объяснение действий врача начинает восприниматься осознанно. Этот период благоприятен для формирования у маленьких пациентов привычки бережно и внимательно относиться к своему здоровью, стоматологической культуре. Особенности
социальной ситуации развития дошкольников выражаются в характерных для них видах деятельности, прежде всего в сюжетно-ролевой игре, которая создает благоприятные условия для проведения приема.
В возрасте 7 - 11 лет ребенок начинает понимать, что он является индивидуальностью, которая имеет свои права и обязанности. Самосознание ребенка интенсивно развивается, наполняясь новыми ценностными ориентациями за счет социального воздействия на нее. Стремление самоутвердиться стимулирует ребенка к поведению, которое одобрят взрослые. Признание среди близких, сверстников и учителей побуждает ребенка к развитию целеустремленности, навыков самоконтроля и самооценки. Детскому врачу-стоматологу необходимо во время своей работы сформировать ориентацию на стоматологическую культуру, здоровый образ жизни и важность проведения своевременного лечения.
В раннем подростковом возрасте (от 10 до 14 лет) центральными вопросами являются вопросы независимости и осознания себя, интерес к собственному телу и к сверстникам, их ценностей и моделей поведения, уменьшается интерес к миру взрослых. Собственные ценности противопоставляются ценностям семьи. Подросток в этом возрасте погружен в себя, растет число конфликтов по поводу школы, работы дома, выбора друзей. У подростка появляется стремление быть в группе, появляются «герои», подростку становится присущ эгоцентризм. Врач должен быть готов к проявлениям негативизма, тактично к нему относиться.
Summary
AGE PERIODS IN DEVELOPMENT OF CHILD'S PERSONALITY AND THEIR SIGNIFICANCE AT PEDIATRIC DENTIST
Polishd-nik T.V., Sheshukova O.V., Trufanova V.P.
Key words: dentist, child, mental development, age periods.
The development of the child's mentality is quite complicated process of the maturation and development of psychic functions and individuality that are influenced by a number of factors including heredity, biological features and social environment (personal development, education). During the child's life, his / her mentality develops and this process develops equally: there are periods of slow and gradual maturation, which give ways to the periods of rapid development. Every age period is characterized by anatomical, psychological and mental peculiarities typical of the children, the presence of new social needs and his / her relations with the environment.
The development of child's personality starts in the early childhood (from 1 to 3 years). This age category can not satisfy its own need, thus the communication with adults is of vital importance. Children of this age brought to the dentist's office can be interested in different types of the manipulative techniques and actions. The bipedal locomotion plays key role in the mental development, it makes child's communication more independent, widens the borders of surrounding world, develops the ability to orient in the space and manipulate with different things. The communication with the child at the dentist's office must be based on the play, so toys, short cartoons and even bright medical clothes may be helpful.
Psychological peculiarities in the development of preschool child's personality (from 3 to 6 years) are characterized by new social conditions. By this period of the development a child has had a range of elementary duties, he or she has also changed relations with adults, and children are able to do some things independently by following the recommendations. It is a good time to initiate systematic education on oral care, behavior at the dentist's office, and doctor's explanation is understood by the child consciously. This period is advantageous for imparting oral care habits. Peculiarities of social environment of preschool children are characterized by such types of activity as socio-dramatic plays, which create advantageous factors for dental visits.
At the age of 7-11 years old the child begins to be aware of his/ her individuality and has own rights and duties. The self-consciousness develops rapidly including new valuable orientations influenced by society. The tendency of self-affirmation promotes the child to the behavior, which is approved by adults. Recognition of relatives, age mates and teachers gives rise a child to develop firmness of purpose, self-control and self-estimation. It is necessary for a pedodontist to create an orientation on dental culture, healthy life style and an importance of regular dentist's visits.
During the early adolescence (from 10 to 14 years) the central issues are independence and self-comprehension, increasing interest to own body and age mates, their values and behavior models, the interest to adults' world decreases. Own values may oppose to family ones. So health care workers should be ready to face negative attitude from teenagers and be able to settle the problems tactfully.